Симфония на сътворението:
Чудесата на творението
Запитвали ли сте някога как една птица може да създаде такава мелодия и песен?
Удивлявали ли сте се на взаимната свързаност на всички живи системи?
Следващата ни лекция ще ви очарова и ще ви помогне да оцените делото на Твореца.
Добре дошли на петата тема от Симфония на сътворението.
Говорихме за първия, втория, третия, четвъртия и петия ден на сътворението
и за началото на шестия ден.
Ще се задълбочим в уникалния и висш дизайн на човека.
Искам да подчертая, че инфраструктурата, взаимовръзките
и взаимната зависимост на цялото творение
са основа на Божието създаване на човека по свой образ.
Трябва да заемем своето чудно, издигнато, извисено и благородно място.
Основната на всичко е взаимната свързаност.
Нито една част от творението не зависи от човека, за да съществува.
Човекът обаче зависи от цялото творение.
Бих желал да ви препоръчам една книга.
От нея сме взели много идеи и научни открития,
които показват взаимната свързаност на различни жизнени форми -
от къртиците, до насекомите, гъбите и бактериите.
В други публикации са описани взаимната свързаност на морските обитатели,
очистващият ефект на мидите, отпадните устройства в мидите.
Всичко това е част от взаимно свързаната инфраструктура на планетата земя,
създадена с цел да стане обитаема.
Книгата, която ви препоръчвам, е написана от еволюционна гледна точка.
Не правя такива препоръки често.
Рядко препоръчвам текстове, с които не съм принципно съгласен.
Книгата е озаглавена „Начинът, по който природата работи”.
Имаме я в Музея за доказателства на сътворението.
Разбира се, вътре има печат, с който декларираме,
че не сме съгласни с еволюционната концепция.
Тази книга обаче е изпълнена с повече информация от всяка друга публикация,
която съм виждал през моите 35 години на научни изследвания по темата.
Тя ни дава информация за инфраструктурата на всички живи системи.
Би било много лесно за семейство, което изучава сътворението,
да разбере, че еволюцията не може да обясни онова, което се случва.
Например, има едно специално растение в гората, както и специална мравка,
която си прави дом вътре в това растение.
Растението не може да живее без мравката.
А тази мравка не може да живее без растението.
Книгата показва, че екосферата, околната среда и цялата природа са планирани.
Разбира се, представя доказателства, че природата е чуден създател.
Тя е създател само защото Творецът е планирал всеки отделен обитател.
При това творение, което води до създаването и изявяването
на Божия образ в човека, има някои вродени характеристики,
които са присъщи на самия живот.
Например, животните могат да си правят и да използват инструменти.
Шимпанзетата използват пръчка, за да изравят термити.
Когато няма достатъчно вода, те дъвчат листа и ги изтискват като гъба,
за да поемат малки количества вода.
Горилата често използва извита пръчка, за да придърпва плодовете.
Слонът си чеше гърба с пръчки.
Морската видра използва камък, за да разчупи черупката на мидата,
която току-що е извадила от дъното на лагуната.
Кълвачевата чинка от Галапагос търси храна с помощта на пръчка.
Така наречената беседкова птица използва четка от кора на дърво,
за да си боядиса беседката.
Всичко това е белег за планиране и разумност в самото естество на тези създания.
Някои животни дори използват лекарства.
Шимпанзетата започват да обръщат внимание на листата
на растението еспалиер едва когато се разболеят.
Щом се разболеят, започват да дъвчат листата му,
като по този начин унищожават бактериите, гъбичките и паразитите,
които причиняват болестта.
Бременните слоници ядат определено растение малко преди да родят.
Всички това е пример за използване на лекарствени средства.
Югозападните мечки дъвчат корените на определено растение и го намазват
по лапите и козината си като антибактериално средство.
Тези създания са създадени по чуден начин.
Един учен описа интересна история.
Той се занимава с научни изследвания и има малка къщичка сред природата,
където отива през уикендите, за да си почине от напрежението.
Когато си тръгвал един неделен следобед, за да се върне в града,
решил да провери доколко изобретателни са мравките.
Взел корито и го напълнил частично с вода.
Сложил четирикрако столче във водата, а върху столчето поставил чиния с шоколад.
За да направи задачата още по-трудна, използвал бавно съхнещо лепило,
с което намазал вътрешната част на коритото.
Усмихнал се и си казал: „Няма начин мравките да се доберат до шоколада.”
Цялото съоръжение било под верандата.
Решил да се върне следващия уикенд.
Когато се върнал, станал свидетел на доста интелигентно решение.
Мравките били пожертвали някои, които навлезли в лепилото.
Те заставали една след друга, а не в голяма група.
Една след друга те се нареждали, за да пожертват живота си
и да построят мост над лепилото.
Веднага след като направили мост над лепилото,
други мравки тръгнали надолу към вътрешната част на коритото.
Използвали различни сламки и тревички, за да построят мост,
който ги отвел до крака на стола.
Покатерили се нагоре и така стигнали до шоколада.
Други, които имали склонност към приключенията,
се качили до тавана над верандата и паднали директно върху шоколада.
Това е по-голяма проява на интелигентност отколкото забелязвам
при шофьорите, които карат в Далас.
Бих казал, че е необходима голяма предприемчивост, за да се постигне всичко това.
Очевидно, намираме някои необикновени характеристики в животинския свят.
Жирафите имат една чудесна кръвоносна мрежа в основата на мозъка си.
Знаете, че имат дълги вратове и трябва да се навеждат, за да пият вода.
Ако не е тази кръвоносна мрежа, налягането би било толкова голямо,
че биха получили кръвоизлив.
Мрежата ограничава притока на кръв.
В допълнение те имат многобройни еднопосочни клапи във врата.
Написана е цяла книга, озаглавена „Шията на жирафа”,
която показва, че еволюционистите имат голям проблем.
Такъв проблем е шията на жирафа.
В нея има огромна прецизност.
Например, птиците имат добре развита комуникационна система.
Споменах го в предишната лекция.
Искам да дам още примери, за да покажа колко сложни са някои от тези птици.
Северноамериканският кос си намира партньор от по-далечен район.
При някои от тях песента е съвсем различна от тази на партньора, който е от друг район.
И въпреки мъжкият кос започва да пее същата мелодия като местните индивиди.
Женската, която не може да пее, използва пърхане с крила и леки докосвания,
за да научи мъжкия да пее като останалите в района.
Това е невероятно интелигентно.
Тази способност е създадена от самия Творец.
Птиците мигрират, като използват за ориентири слънцето,
вътрешния си часовник, звездите, миризми от гори, нискочестотни звуци,
датчици за налягане в средното ухо и линиите на магнитното поле.
Чудна интелигентност в творението.
Малката бълха е обект на многобройни изследвания.
Не съм голям почитател на бълхите.
Просто се опитвам да ви покажа интелигентния дизайн в цялата природа.
Малката бълха има пружини, които се задействат от ставите.
Чрез пружините тя освобождава пет пъти и половина повече енергия,
отколкото може да създаде дори най-съвършеният мускул.
В краката си има малки подложки от естествена протеинова гума, наречена бразилан.
Бълхата плавно натиска подложките, натрупва енергията и за една седма част
от времето, което е било необходимо за натрупване на енергията,
може да я освободи и така да направи гигантски отскок.
Това е едно невероятно малко създание.
Други създания също са удивителни.
Например, електрическите риби разбират геометрията на полето.
В сп. „Смитсониън” писаха, че „те имат рецептори по цялото си тяло.
За акулата океанът е лабиринт от електрически пътеводни знаци.
Скаридата има половин милион рецептори по тялото си.
Те живеят във вселена от постоянно променящи се химически миризми.
Много животни, особено някои насекоми,
долавят магнитната вселена посредством магнитни кристали в мозъка си.”
Някои учени твърдят, че човекът също притежава
малки количество феромагнитен материал в мозъка си.
Това подсказва, че когато човекът е живял оптимално
и екосферата е била царствено величествена в предпотопния свят,
той се е намирал в един рай.
Донесох в студиото статия от Института за изследване на творението,
в която се говори за легендите сред древните народи по цял свят
за отминали времена, когато човекът е живял в блаженство.
Например, Хезиод в около 8-и век пр.Хр. пише, че хората от Кронус
живеели като богове, с безгрижни сърца, запазени от болката и страданията.
Не е съществувала възрастта на безпомощната старост.
Те не се смалявали, крайниците им не отслабвали поради липса на енергия.
Умирали в съня си.
Имали на разположение всички блага.
Растенията не изисквали труд, за да дадат богата жетва.
Според тази легенда хората били пригодени за околната среда.
Антрополозите, социолозите и историците са открили,
че всяка легенда се основава на известна истина.
Много неща са били прибавени, но в основата има истина.
Шумерците имат мит за рая.
В древния Египет съществувал мит, според който раят е място,
където има много храна, няма грях и крокодилът не лови жертви.
Това е доста интересно.
Крокодилът не хваща жертви, змията не хапе
и всички се радват на блажено общуване.
В Китай големият таоистки учител Куангси заявил в 4-и в.пр.Хр.
„Птиците и зверовете се умножавали, тревата и дърветата растели огромни,
птиците и зверовете можели да бъдат водени, без да се съпротивяват,
във всичко имало съвършена добродетел.”
Във всички големи цивилизации се разказва, че в миналото е имало съвършено творение.
Възможно ли е?
В нашия модел на сътворението наблегнахме на факта,
че атмосферното налягане е било точно, снабдяването с хранителни вещества
е било точно, вътрешната структура на земята е била точна,
космическата радиация е била точна,
магнитното поле било поддържано в подходяща интензивност.
Да видим дали това е достоверно.
Бях в Тексаския университет за някои от моите изследвания.
Д-р Уилям Файф от лабораторията за високо налягане разбра за изследването,
което извършвах, дойде при мен и ми каза:
„Искам да ти покажа нещо, което забелязах.
Бях в район, където бяха построили огромна клетка за птици.
Вътре имаше и голям басейн с циркулираща вода.
След няколко години птиците се размножиха и те решиха
да пуснат риби във водата, за да създадат известно разнообразие.
Избраха най-агресивната местна, хищна, американска, сладководна риба,
която можеха да намерят.”
Помислете за момент.
Най-агресивната местна, хищна, американска, сладководна риба.
Открили, че това е пъстървата.
Пъстървата се пуска на повече видове примамки от всяка друга риба,
която ни е позната в Северна Америка.
Пуснали малки рибки и се опитали да ги хранят, но те не приемали никаква храна.
Продължили да правят опити.
Опитали със зърно, прясна стръв, червеи, дребна риба, изкуствена стръв.
Опитали всичко възможно, но пъстървите не приемали никаква храна.
Д-р Файф разказва: „Тези риби станаха големи. Лично ги наблюдавах.
Когато ги вадеха, те бяха огромни, макар че не бяха яли нищо.”
Накрая откриха, че се хранят с птичите курешки.
Спомнете си, че екосферата е напълно балансирана.
Птичите курешки падали във водата
и хранителните вещества попадали във водна среда
и пъстървите просто ги асимилирали
и така получавали всичко, което им е необходимо.
Не били агресивни.
Биха могли да ловят други дребни рибки, но не го правели.
Това ни говори много за царственото величие на земята преди потопа.
Тогава земята била изпълвана с насилие чрез човека.
Човекът може да научи природата да е насилническа, но самата природа не е такава.
След като древните легенди говорят, че крокодилът не е преследвал плячка
и змията не е хапела, смятам, че има някаква основна истина в тях.
Околната среда и всички живи твари били задоволени.
Ако Бог им е давал необходимото, няма ли направи същото за човека?
Има една книга, озаглавена „Звуковата настройка на света”.
В нея са представени ежедневните, седмичните, месечните
и годишните изменения на звуковите източници.
Имаме дъжд и сняг, вода и лед.
Преди потопа, разбира се, те не са съществували.
Идват скакалците и насекомите, пчелите, комарите.
Но нека поговорим малко за комарите.
В такава среда комарите не са били никакъв проблем.
Знаете, че женският комар е този, който хапе.
Женският хапе, защото има нужда от храна, преди да снесе яйцата си.
В онази среда и екосфера не е имало нужда да хапе.
Не се е налагало женският комар да търси допълнителен кислород
и хранителни вещества от човешката кръв.
При богатата на кислород среда и двойно по-голямо атмосферно налягане
женският комар би разполагал с необходимия кислород.
Затова бръмченето на комарите в онзи величествен свят
не е било за вреда, а за полза а човека.
Шумът от мухите, пойните птици, жабите, вълците, лосовете...
Да се спрем на песента на пойните птици и на жабите.
За пойните птици има сезонен пик през пролетта,
успокояване през лятото, спад през есента.
Има и ежедневен пик на птичите песни.
Птиците започват да пеят малко след 4 сутринта.
Апогеят е в около 6 ч.
После идва спад.
В късния следобед отново има пик и спад през нощта.
Има дизайн и всичко това е направено за човека.
Да поговорим още малко за човека.
Еволюционната теория ни учи, че всъщност човекът е сложна маймуна.
Дори са ни учили, че има много общо между маймуната и човека,
а разликите са съвсем минимални.
Генетичното сходство е около 98.4 процента.
Наистина е толкова.
Маймуната има структура на ръцете, макар и малко по-различна.
Има торс, бели дробове.
Всичко това е генетична информация.
Стъпала и крака, гръбначен стълб, мозък, череп, очи, кожа, коса.
Всички те са носители на специфична генетична информация.
Остава обаче разлика от 1.6 процента.
Еволюционистите твърдят, че след като човекът и маймуната са толкова близки,
не би било трудно да видим как ще запълни тази празнота от 1.6 процента.
На една илюстрация написах: „Не можете да ги създадете от маймуни.”
Виждате красиви деца от цял свят.
Използвах информация от специалиста по генетика д-р Барни Мадокс.
Той пише следното: „Важно е, че науката вече разбра,
че генетична мутация, която е само една милиардна част от животинския геном,
води до фатални разлики.
Би искал да го запомните.
Водещият учен по въпросите на човешкия геном е д-р Франсис Колинс.
Д-р Колинс е креационист, но е световно признат като водещ генетик.
Той се занимава със структурата и анализирането на човешкия геном.
Вземайки предвид тези твърдения и в резултат на собствени изследвания
д-р Барни Мадокс и други специалисти заявяват,
че ако промените генетичната информация само с една милиардна част,
това води до фатални разлики.
Натрупването само на три генетични мутации е фатално
или за настоящия момент, или за времето, когато този индивид може да създаде потомство.
Ученият разглежда сходството от 98.4 % между маймуната и човека.
„Генетичната разлика между човека и най-близкия му „роднина”, шимпанзето, е 1.6 %.
Не изглежда да е много, но когато го изчислим, се получава празнина
от 48 милиона нуклеотиди...
Промяната от само три нуклеотида е фатална за животното.”
Няма възможност за промяна.
Твърдя, че когато разгледате фактите такива, каквито са,
не е възможно маймуна да се развие до човек.
Човекът е абсолютно уникален.
Нека да видим доколко уникален е човекът.
Да поговорим за броя на хромозомите в клетъчната структура.
Еволюционистът би искал да вярваме, че започваме от червея
и напредваме до по-висши форми, като накрая се стига до човека.
Но всяко създание е генетически независимо.
Човекът е уникален по функции и взаимосвързаност в цялата биосфера.
Например, червеят има два хромозома в клетката.
Комарът има шест.
Винената мушица има осем.
Обикновената муха има 12.
Лукът има 16, зелето - 18.
Царевицата - 20, бобът - 22, доматът - 24.
Пчелата - 32, котката - 38, мишката - 40.
Плъхът и пшеницата - 42, човекът - 46, тютюнът - 48.
Съществуват други форми на живот,
които притежават многократно повече хромозоми от човека.
Ако разбира се, това е функцията, която ни интересува.
Памукът има 52 хромозома в своята клетка.
Овцата - 54, добитъкът - 60.
Конят - 66, кучето и пилето - по 78.
Има ли някаква връзка?
Няма причина, няма еволюционна версия, която да ги свърже логически.
Златната рибка има 94 хромозома, ракът - 100.
Скаридата има 254 хромозома.
Водещият експерт Артър Кийт твърди, че съществуват 312 характеристики,
които могат да бъдат открити единствено у човека.
Какво да кажем за човека?
Човешкият мозък има 100 билиона клетки
и 100 милиона отделни сигнала, които минават през цялото за една секунда.
Можете ли да го разберете?
Човешкият мозък има 100 билиона клетки и 100 милиона отделни сигнала,
които минават през цялото за всяка секунда от живота ни.
Ние сме чудно и страшно устроени.
Данните са дадени във видео поредицата на Муди „Чудесата на Божието творение”.
В същата поредица те заявяват: „Ако научаваме нещо ново всяка секунда,
биха били необходими 3 милиона години, за да изчерпим капацитета на мозъка.
Искам да се спра на този факт.
Човекът не е създаден от някакъв ограничен ресурс на планетата Земя.
Според първоначалния план човекът и цялото творение
са били създадени за вечен живот.
Това е ясно от библейския разказ и от модела на сътворението.
Смятахме, че човек може да изчерпа капацитета на мозъка за стотина години.
Не е така.
Ако научаваме нещо ново всяка секунда, биха били необходими
3 милиона години, за да изчерпаме капацитета на мозъка.
Да направим крачка напред
Наскоро откриха, че имунна система при различни условия откликва
по различен начин и се превръща в напълно различна машина.
Предполагам, че човешкият мозък го прави.
Не познавам обаче някой, който да е изчерпал мозъчните си запаси.
Няма такова откритие.
Нека научим още нещо.
Човешкото тяло може да произвежда болкоуспокоителни, които се справят
с кашлицата, безпокойството, високото кръвно налягане, депресията,
астмата, простудата, артрита, язвата, високия холестерол и дори брадавиците.
Всичко е това е вродено чрез дизайна на човешкия организъм.
Вродени, планирани болкоуспокояващи и съответното лечение.
Мнозина смятат, че с лекарствата ние просто оставяме тялото да върши това,
за което е създадено, и само да се ремонтира.
Наскоро бе създаден компютърен чип, който може да изпълнява функциите на ретината.
Той обаче тежи 48 килограма.
Вашата ретина тежи по-малко от грам.
Тя е дебела 0.0076 см.
Чипът е с обем 10 000 кубически инча.
Вашата ретина функционира с мощност една десетхилядна от вата.
Тяхната функционира с 300 вата мощност и е необходима охладителна система.
Тяхната създава резолюция от 2000 пиксела, а вашата - 10 000 пиксела.
Тяхната има еквивалента на 1 милион транзистора.
Вашата - 10 милиарда транзистора.
Мозъкът ви притежава 10 милиарда неврони,
като всеки има по 25 хиляди връзки с другите неврони.
Това позволява на пръста ви да усеща вибрации от осем хилядни от инча
и да виждате 10 милиона различни цвята.
Мозъкът ръководи централната нервна система,
периферната нервна система и автономната нервна система.
Мозъкът е нещо поразително.
Колко интелигентни е трябвало да бъдем?
Да помислим за момент.
Колко умни е трябвало да бъдем?
Много по-умни отколкото някой днес се е развил.
В Музея за доказателства за сътворението правим научен експеримент,
не с хора, а с животни и други създания от фауната.
Имаме контролни групи.
Ако Творецът ни даде достатъчно време, бихме желали да разберем
колко по-интелигентни са били създанията при предпотопните условия
в сравнение със своите съвременници.
Мозъкът ни е създаден да функционира оптимално.
Нека се опитаме да го разберем.
Има състояние, известно като Синдрома Савант, при което даден човек
с много нисък коефициент на интелигентност, 10 или 11,
притежава някакви уникални способности.
Това може да бъде разбрано само чрез идеята за сътворението.
Със сигурност няма да се вмести в еволюционния сценарий.
Да проверим дали мога да обоснова това, което току-що казах.
Състоянието при Синдрома Савант се причинява, когато лявото полукълбо
на мозъка остане неразвито поради злополука или различни фактори,
а дясното полукълбо се развива оптимално.
Какво се случва при тези условия?
Има човек, когото сме означили с буквата К.
28-годишен, но с умственото развитие на 11-годишен и с речник от 58 думи.
И въпреки това К може да си спомни по всяко време
населението на всеки американски град над 5000 души,
разстоянието на всеки град до Ню Йорк и Чикаго,
всеки главен град на община в САЩ,
имената на местностите, местоположението и броя на стаите на 2000 хотела.
И това е личност със само 58 думи в своя речник.
Интересите му са в определени области.
Съмнявам се някои слушател на лекцията, дори да е професор,
може да прояви такива способности.
Вие обаче сте създадени да имате такава способност,
когато двете полукълба на мозъка работят оптимално.
През 18-и век живял човек на име Джедадия Бъкстон,
който имал психиката на 10-годишно дете и трябвало да бъде съпровождан навсякъде.
Той не бил изучавал математика и нямал научна подготовка,
но можел веднага да изчисли която и да е математическа задача.
Например една комисия знаела отговора.
Те формулирали въпроса и го задавали.
Всичко това е документирано.
Питали: „Колко една осми части от инча се вместват в паралелопипед с размери
23 145 789 ярда на 5 642 732 ярда на 54 965 ярда?”
Джедадия веднага им посочил точното число, състоящо се от 28 цифри.
Ето колко умни е трябвало да бъдем.
В наше време живее човек на име Лесли Лимпки,
който е сляп и умствено изостанал.
Той е музикален гений.
Проходил едва на 20 години.
Сестрата, която го отнесла у дома като купчина безформена плът,
станала негова майка, тъй като никой не го искал.
Завързвала го на гърба си, докато върши домакинската работа.
Лесли оживял и се научил на ходи.
На 20 години изрекъл първата си дума.
Веднъж изрекъл думата „любов”.
Майка му била шокирана.
„Какво е любовта за теб?”, попитала тя.
Той пристъпил до пианото, седнал и изсвирил
„Исус ме обича аз знам/Защото библията ми го казва”.
Лесли може да чуе изпълнение, свирено от много инструменти,
след което да го изсвири.
Веднъж чул 45-минутен симфоничен концерт, след което седнал възпроизвел
съвършено всяка нота, мелодията и ритъма.
И то само след едно прослушване.
Ето колко интелигентни и артистични сме създадени да бъдем.
Опитвам се да ви кажа, че човекът е върхът на Божието творение,
създаден със способността да разпознава Твореца,
да му се покланя и да оценява факта, че е създаден.
В други лекции споменах, че физиците признават, че човекът може
със силата на мисълта си да променя степента на излъчване на атомни материали.
Човекът може да върши неща единствено с мисловните процеси.
Масата на протона или енергията на протона, а двете са взаимнозаменяеми,
е директно свързана с мисловния процес, според някои физици.
Погледнете това чудно тяло.
Ако се порежете, веднага започва поредица от точно определени действия.
Докато коричката се образува на повърхността, кръвта отдолу създава
друг вид съсирек от кръв, тромбоцити и белтъчини.
Когато кървенето спре, кръвният поток се увеличава, обогатен с бели кръвни телца.
Целта им е да издирят и да убият микробите
и да почистят раната от увредена клетъчна тъкан.
Преди около 45 минути една жена, член на екипа в студиото, падна отвън на цимента.
В този момент раните на лицето и ръцете автоматично се почистват
и процесът на възстановяване започва.
Не е възможно случайният еволюционен процес да предвиди ремонт на подобни системи.
И въпреки това те се случват милиарди пъти на ден по цял свят
във всички биологични системи и разбира се, стотици хиляди пъти в раните на човека.
Но да се върнем на концепцията.
Тези бели кръвни телца издирват и убиват микробите
и почистват раната от увредена клетъчна тъкан.
Клетките на кожата започват да създават нови клетки по-бързо, за да затворят раната.
Отдолу клетки влакна изпълват раната,
за да укрепят и придърпат двете страни на разреза.
Можете ли да си представите вашето Ферари, Мерцедес или Порше
да се ремонтират сами?
Сигурен съм, че колата ви няма да се поправи сама.
Всичко това трябва да е било планирано интелигентно.
После капилярите и нервите завършват процеса, а нишките се подреждат
по линиите на натиск и често мястото на раната става по-здраво от преди.
Просто невероятно.
Черният дроб в тялото, който тежи около 1400 грама, има повече от 500 връзки
със сърцето, белите дробове и храносмилателната система.
Наскоро научихме, че човешкият ум може несъзнателно да разсъждава,
да очаква последици и да създава планове, без ние да го знаем.
Според сп. „Американска наука” всичко това е част от инфраструктурата
на едно планирано творение.
Еволюционистът Фриман Дайсън заявява:
„Умът играе важна роля във функционирането на вселената.”
Джордж Уолд, носител на Нобелова награда, твърди,
че човекът има дух и съзнание извън пространството и времето.
Учените са открили, че ДНК притежава вродена система за поправка на грешките
чрез голям брой ключови ензими вътре в клетката,
като всеки има задачата да открива и коригира грешките.
В началото на тази видео продукция, ние си зададохме въпроса:
„Възможно ли е маймуната да стане човек?”
Вътре в клетъчната структура на всички живи системи има ензими,
които всъщност защитават ДНК информацията.
Доколкото околната среда позволява, те откриват и поправят липсите и недостатъците.
Вижда се, че всичко е планирано.
Сега да преминем на една специализирана научна област.
Един от нашите консултанти в Музея за доказателства за сътворението
е професор емеритус М. Кларк от университета в Илиной.
Проф. Кларк изнася лекции от двете страни на желязната завеса
по въпросите на сърдечносъдовата система.
Той е най-големият експерт по хидрология на световния потоп.
Ще се спрем на труда му в една от следващите лекции.
Не пропускайте нито една лекция.
Проф. Кларк е прекарал 30 години в изследване на една или две уникални характеристики.
Едната е Кръгът на Уилис в основата на черепа, под мозъка.
Другата е ембрионалното развитие на детето.
Проф. Кларк използва оригинален труд и го допълва -Кръга на Уилис.
Ето я цялата сърдечносъдова система, илюстрирана с кръвния поток.
Ето го и мозъка.
Във всичко това има план.
Проф. Кларк говори толкова убедително за факта, че съществува кръг.
Всеки орган в тялото е уникален и важен,
но другите органи не функционират без най-главния орган, мозъка.
За да даде достатъчно кръв на мозъка, има уникална структура в основата на черепа
и ако една от артериите е запушена или стеснена,
мозъкът получава достатъчно запас от кръв с минимален импеданс.
Всичко това е планирано в човешкия организъм.
Можете ли да си представите възможностите за живот на човека в предпотопния свят?
Днес функционираме само в ограниченията на нашата генетика,
тъй като ни липсва снабдяването с кислород на мозъка.
Твърди се, че това малко създание, тюленът, може да задържа дъха си
под водата за повече от час поради налягането.
В предпотопния свят, когато мозъкът на човека е получавал кислород
и при наличието на Кръга на Уилис,
който го захранва с обогатена на кислород кръв, хранителни вещества и т.н...
Човекът би живял в измерението на чудесата.
Споменах едно начинание.
Институтът за изследване на творението в Ел Кахон, Калифорния,
наскоро представи статия за майчиното мляко.
В статията се казва, че учените д-р Пол Палма и д-р Юджийн Хадкок
от Медицинския център на Тексаския университет заедно с д-р Бъфорд Никъл
от Центъра за изследване на детското хранене в Хюстън, са открили,
че микро и макро хранителните вещества са истински букет в майчиното мляко.
Открито е, че мъжките хромозоми по време на ембрионалното развитие
създават органели, които живеят на повърхността на ембриона
и приспособяват майчината имунна система,
така че майката да не отхвърли зародиша, който расте в тялото й.
Всичко това е невероятно.
Тези учени откриха, че кръвта и млякото на майката се променят,
за да задоволят нуждите на малкото.
Например, ако бебето се роди преждевременно,
има 20 % разлика в микро хранителните протеини,
тъй като за периода преди раждането е имало нужда точно от тях.
Всичко това е вложено в млякото на майката.
Имунната система се развива в резултат на майчиното мляко.
А детето... Наблюдавайте внимателно.
Нямам представа как един еволюционист ще го обясни.
Самият аз бях еволюционист и грешах.
Това трябва да е планирано и сътворено.
Ако детето е било изложено на инфекция през първите седмици,
обратната връзка с майката буквално променя структурата на нейното мляко
и само след няколко часа тя произвежда антитела за сучещото бебе.
Приятели, радвам се, че чухте днешната лекция.
Надявам се, че ще успея да ви покажа, че сме създадени,
че цялото човешко тяло е планирано, цялата екосфера и цялата вселена
са планирани и взаимно свързани в това, което наричаме „Симфония на сътворението”.
Този чуден свят стига до своя апогей в седмия ден, когато Творецът си почива.
Не защото е бил изморен, а защото е приключил.
Човекът е бил създаден да представя Твореца, който го е сътворил.
Творецът се е нуждаел от приятелство и общуване с подобен на Него,
който доброволно би откликнал, а човекът също се нуждаел от приятел,
който доброволно и по свой избор да откликва и да му помага.
Последният щрих на сътворението е жената.
В това сътворение Бог изразява и събира красотата и очарованието
на цялото творение в една искряща личност.
Това означава, госпожо, че трябва да постигнете един висок идеал.
Това означава, господине, че тя заслужава твоето внимание.
Не пропускайте следващата лекция.
Да видим какво се е случило с този чуден свят, който Бог създал.
Как катаклизмът го е променил чрез световния потоп.
Забелязвате ли, че нашата симфония на сътворението е помрачена от разкол?
Какво се е случило?
Не пропускайте следващата лекция!